Nate?
- Nate? - Emilia.
De er her snart. Kom nu.
- Hvor fint. - Jeg er ikke færdig endnu.
Det er salaten heller ikke. Det er dit job. Du lovede det.
- Jo, det gjorde du. - Du ser godt ud.
Husk nu hvad lægen sagde. Vi må passe på lige i denne periode.
Problemet er vel hvis du kommer, eller?
- Lægens ordre. Salaten, kom nu. - Du... Du strutter med maven.
- Det gør jeg da ikke. - Jo da.
Salat?
Se dig! Man kan knap se det, men du gløder.
- Synes du? - Absolut. Det stråler fra dig.
- Emily. - Risa. Min bedste veninde Brittany.
- Risa er Nates nye agent. - Rart at møde dig.
- Jeg burde måske tage sko på? - Ikke for min skyld, skat.
Kartoflerne er skidegode.
Jeg ville have bacon på. Men Nate er vegetar, så...
- Du burde stoppe med bacon. - Bacon er Guds gave til menneskeheden.
Man skal elske grisen.
Skal barnet også være vegetar?
Jeg tror du mener, "Hvem vil hun holde med?"
- Det er en pige. - Vi har lige fået det at vide.
Jeg begynder at købe rosa ting. Jeg vil ikke kunne styre mig.
Men for at svare på spørgsmålet. Hun skal være altspisende.
Præcis som sin mor. Når hun bliver 16 -
- gør hun oprør og løber rundt og råber at kød er mord.
- Han vender dig allerede mod mig. - En lille skål.
For små piger og bacon.
- Jeg var tvunget til at tilføje det. - Jeg har det ikke så godt.
Fortæl om dit tøjdesign. Hvor kan man se det?
Jeg har været så optaget, så jeg holder en pause med det.
Hun laver skønne ting. Jeg har fem af hendes kjoler.
Undskyld mig, jeg skal ud og kaste op.
Morgenkvalmen. Den kommer også om dagen og om aftenen.
Yderligere en grund til ikke at blive gravid.
Hvad var det?
Emily?
Nate! Nate! Nate!
Den er skadet. Jeg vil aldrig kunne...
En ny begyndelse
Mrs. Weaver, jeg er glad for at De kom.
Kald mig bare Emily.
Weavers byggede huset i 1813.
Trods renoveringer gennem årene er det oprindelige fundament her stadig.
Det blev ejet af din familie indtil 1910. Så...
Jeg venter her, hvis I ikke har noget imod det.
Det er lidt som et motel, men det er ikke skidt.
- Hvad synes du? - Det er kønt. Her er meget grønt.
- Det er isoleret. Bliver vi ensomme? - Vi kan få folk på besøg.
Imponere dem med vores hjemmelavede syltetøj.
Sådan skal det lyde. Jeg så et lille hus, som jeg kan bruge som atelier.
Jeg tror jeg kan blive lykkelig her.
Indflytning
- Hvor vil du have bordet? - Ved væggen.
Nej, undskyld. Derovre. Perfekt. Tak.
Jeg tager mig af den. Der er lidt tilbage i flyttebilen. Tak.
Tester. Tester.
Tester. Et, to. Et, to.
Vi har en meddelelse til Emily Weaver. Skifter.
- Du er bare en nørd. - Fantastisk, det virker. Hvor er du?
- I soveværelset. - Mit atelier er perfekt.
- Kom ned... - Forstået. Jeg kommer straks.
- Hvordan ser det ud? - Fint! Men det vender forkert.
- Perfekt, ikke? - Helt fantastisk.
Vi må holde øje med dem. De hænger billederne på hovedet.
- Ved du hvor det sorte er? - Nej, se det her.
Se engang. Se på vidderne.
Se på huset. Det er vores hus.
- Jeg er klar til landlivet. - Er det rigtigt?
Er du?
- Hej. - Hej.
Hvad... gør du?
Jeg ville begynde lidt igen, og se hvordan det går.
Med mindre du vil bruge værelset til noget andet.
Nej. Jeg synes det er fantastisk.
Glasset sidder løst.
Okay, vi sætter det på listen.
- Hvad med den her? - Den har ligget siden sidste flytning.
- Ned i kælderen. - Jeg kan se det igennem.
- Nate! Stop det! - Undskyld.
- Er alt vel? - Helt fint.
Deres bryllupsannonce, William Nathaniel Weaver -
- og Mary Elizabeth Perkins-Weaver.
2. februar, 1846. De har samme bryllupsdag som os.
Den har en falsk bund. Hjælp mig lige med den.
Min arv er måske her.
- Hvad er det? - Jeg tror det er daguerreotypier.
Det må være dem, ikke? William og Mary Weaver.
Jeg tror han var min tip-tip-tip...
- Han blev født for længe siden. - Han ligner dig.
Hold op. Han ser ud som om han har en kæp i røven.
Tja... han ligner dig med en kæp i røven.
Du er så sød mod mig.
- Se her. - Tog de ikke en evighed?
Hun måtte sikkert stå der i fem minutter. Hun ser frossen ud.
Du ser godt ud.
Nyt Liv
- Har du købt et træ? - Jeg bringer lidt nyt liv her.
Jeg er med.
Det ser godt ud.
Vi har ikke valgt et navn.
Jeg har altid kunnet lide Ruth.
Det har jeg også.
- Er du stadig glad for det her? - Ja, det er jeg. Jeg kan lide roen.
Jeg tror ikke jeg kommer til at savne biblioteket eller MOMA-museet.
Godt, for jeg har dit museum lige her.
Stop.
- Synes du vi skal prøve? - Ja, det gør jeg.
Hvad synes du?
Jeg er bange for at jeg kan være...
...ødelagt.
Du er perfekt.
Vent lidt.
- Hvad er der? - Jeg elsker dig.
Har du det godt?
Ja.
- Er du sikker? - Ja.
Fandens!
Nate!
Træet angriber rørene. Rødderne drages mod vandet.
Gamle rør er ikke tætte. Rødderne sprænger dem let.
- Bare rolig. Vi ordner det. - Lidt vand er bedre end en stormflod.
Undskyld, blikkenslagerjoke.
- Hvor meget kommer det til at koste? - Se der. Rørene er væk.
- Hvad var det? - Jeg ved det ikke.
Se al tæringen. Den som gjorde det er sikkert død for længst.
- Der er ingen grund til bekymring. - Er du ikke sikker?
Vi er ikke sikre før vi får svar fra teknikerne.
- Hvem kan det være? - Der findes måske nogen i registret.
Men jeg er ikke sikker.
Gamle Hemmeligheder
Emily, dejligt at se dig... Er Nate klar?
- Næsten. Tak fordi du henter ham. - Vi har en del at gå igennem på vejen.
- Der er du jo. - Hej.
- Skal vi gå? - Jeg er klar når du er.
Du kan stadig ombestemme dig.
Hav det sjovt med at se på gallerierne. Giv hvad du har.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
- Hej, Emily. - Hej.
Hallo?
- Undskyld. - Helt i orden. Jeg hørte dig ikke.
Jeg får ikke mange besøgende. Hvad kan jeg hjælpe med?
Jeg... hedder Emily, Emily Weaver. Min mand og jeg...
- Det var jer som fandt skelettet. - Det spreder sig hurtigt.
Ja, det er en lille by.
Så... Undskyld, værsågod.
- Kaffe? - Ja, tak.
Jeg antager at du gerne vil vide hvem der er begravet under huset.
- Præcis. - Det vil jeg også gerne.
Jeres hus har altid fascineret mig. Er du en Weaver?
Er du i familie med Weavers, som byggede huset?
Det er min mand som er det. Hvad ved du om mit hus?
Det har en mørk historie. Der findes så meget her...
Som for eksempel?
I 1827 skød Jeremiah Weaver sig selv.
Mary Weaver forsvandt i midten af 1800-tallet.
Jeg tror vi fandt nogle af hendes ting i kælderen.
Virkelig? Dem ville jeg rigtig gerne se.
Vi spoler frem til århundredskiftet.
Den berygtede H. H. Holmes boede i området.
- Jeg... - Verdensudstillingsmorderen.
Han tilstod mord på 27 mennesker. Man fandt dog kun ni lig.
- Boede han i mit hus? - Vi kan ikke bevise det modsatte.
Men i 1921 boede Ezra Thayer der. Han myrdede sin kone, Colette.
Og alt dette foregik i mit hus?
Bare rolig. Intet er sket der siden 1960'erne.
Det var en skole da. Forstanderinden faldt eller blev skubbet -
- fra et vindue på anden sal og døde.
Så, ifølge din forskning...
...kan liget stamme fra fire, fem skrækkelige dødsfald på ejendommen?
Nej, nej. Jeg er sikker på at det er flere end som så.
Når vi får dateret skelettet kan vi finde ud af noget.
Det vil ikke være mystisk så længe.
Hallo? Nate?
Når nogen besvimer -
- ser vi kun på spøgeri efter vi har udelukket andre årsager.
Jeg ved at det var en drøm. Det føltes bare så virkeligt.
Mrs. Weaver, alle ved at De fandt et lig under huset i sidste uge.
Det er grund nok til at få et mareridt.
Jeg tror ikke at De besvimede. Jeg tror De gik i søvne, helt enkelt.
Det kan ofte følges med livlige drømme.
- Gik De i søvne som barn? - Nej.
Hos voksne er det ofte en stressreaktion.
Hvordan er det gået siden aborten? Hvordan går det med depressionen?
Jo... medicinen hjælper.
Det var min mand som ville flytte herud så jeg kunne få det bedre.
Så vi kunne glemme...
Jeg syntes det var en god idé, men jeg ved ikke længere.
Der kan være mange årsager. Vi tager nogle prøver, så får vi svar.
Fint.
- Åh, nej. - Hvad er der?
Det er sygt.
Ja. Nej. Jeg ringer tilbage, okay?
- Har du det godt? - Jeg kan ikke lide at sove alene.
- Arbejdede du over i går aftes? - Ja.
Der er meget nu. Jeg har sat en dato for udstillingen.
Fint. Hvor?
Risa vil gerne satse på galleriet på Bleecker Street.
Det kan jeg godt lide. Har nogen ringet?
Nej. Jo, sheriffen ringede. De har identificeret knoglerne.
De er ca. 150 år gamle og tilhørte en voksen kvinde.
- Jaså? Hvad så nu? - Jeg ved ikke. Sagen er vel afsluttet.
150 år. Det var da William og Mary boede her.
- Mary forsvandt. Det kan være hende. - Ja, det er muligt.
- Sagde du det til sheriffen? - Nej.
- Nate! - Hvad skal han gøre. Arrestere fyren?
Det er sikkert Risa.
Hallo? Ja, det er fru Weaver.
- Klik over hvis hun ringer. - Hej.
Er De sikker?
Men... fint.
Tak. Farvel.
Hvem var det?
Det var lægen. Han sagde...
- at grunden til den stress og det som er sket, er at jeg er gravid.
- Du virker ikke glad. - Selvfølgelig er jeg det.
- Det ser ikke sådan ud. - Det kom bare så uventet.
Jeg troede ikke du kunne.
De har åbenbart taget fejl.
- Nate, jeg er gravid. - Skat, det er pragtfuldt.
Nate?
- Nate. - Hvad er det?
- Har du været i huset hele tiden? - Ja, jeg var nedenunder.
- Hvem... - Hvem, hvad?
Intet. Jeg...
- Kommer du snart i seng? - Ja, jeg skal lige være færdig.
Skynd dig. Jeg behøver dig hos mig.
Nate, er du snart færdig?
Kommer du snart?
Nate?
Jeg har kaffe til dig.
Alt vel? Jeg forsøgte at få fat i dig i nat.
- Må jeg ikke se det? - Nej, jeg forsøger noget anderledes.
- Det er en overraskelse. - Ok. Vil du have morgenmad?
Jeg tager noget inden jeg lægger mig.
Vi har tid hos lægen klokken tre.
Kan du ikke klare det?
Klare det?
Jeg skal arbejde. Vi har jo et barn på vej.
- Jeg vil gerne have dig med. - Ring til mig hvis der er problemer.
Hej.
- Hvordan gik det hos lægen? - Fint.
Jeg burde være gået med. Undskyld. Jeg er faktisk glad.
- Er du det? - Selvfølgelig.
- Har han en forklaring? - Det var ikke så slemt som jeg troede.
Livmoderen er god til at komme sig.
Interessant. En superlivmoder. Vi burde give den en kappe og maske.
- Det her er virkeligt. - Jeg ved det.
Jeg ved det.
Hvad sagde lægen mere?
Det er en højrisikograviditet. Jeg skal hvile meget.
Jeg skal ikke gå for langt og undgå rejser og stress.
Det er intet problem.
- Du kommer til at lave meget. - Det klarer jeg. Jeg lover det.
Du skal bare sørge for at få hvile. Jeg gør hvad du ønsker.
Filipe spurgte om han skal tage noget med... til vores fest?
Nate, det er meget kedeligt at ligge i sengen hele tiden.
Vi må aflyse. Der er kun tre uger til udstillingen.
Du kan ikke få huset klar til en fest.
Brittany hjælper mig. Jeg behøver ikke gøre noget. Du heller ikke.
- Hvad mener du med det? - Jeg klarer ikke at være alene her.
Du må passe på dig selv. Du har fået en chance til. Ødelæg det ikke.
Jeg? Vi har fået en chance til.
Sammenkomsten
- Hej. - Du godeste. Du ser skøn ud.
Pragtfuldt hus... Jeg er vild med kjolen.
- Designer du igen? - Ikke rigtigt.
- Det ser sådan ud. - Nu må jeg mingle lidt.
- Hej, hvordan går det? - Skønt at ses. Du ser godt ud.
Tak.
- Han er fin. - Han er single.
- Er han? Så er han min. - På ham.
Emily, huset er fantastisk.
- Vi har stadig meget at lave. - Hvor er Nate?
I sit atelier. Han fokuserer virkelig på udstillingen.
- Jeg må se hans arbejde. - Han er lidt privat med det.
- Selv jeg har ikke set det endnu. - Der er han jo. Nate.
- Jeg troede ikke du kunne løsrive dig. - Undskyld. Hvordan går det?
- Vil du vise mig dine nye værker? - Måske. Har du set resten af huset?
- Ikke endnu. - Jeg giver dig budgetturen.
- Lauren og Scott er derinde. - Det tager ikke lang tid.
Åh Gud, det må du undskylde.
Alt vel? Jeg kan tage den til rens.
- Stop. Jeg klarer det. - Er du sikker?
Mrs. Weaver. Mrs. Weaver.
Huset ser skønt ud.
Jeg tog lidt materiale med. Jeg fandt lidt mere.
- Undskyld mig. Jeg må... - Selvfølgelig. Jeg fandt det...
Se det her fra 1875.
Er der noget galt?
Jeg spildte vin på kjolen. Jeg må skifte.
Hvor synd. Den er så smuk.
- Må jeg se på dit tøj? - Ja.
Hvad tænkte du på da du hjalp hende med at planlægge dette?
Vi ønsker begge at hun skal være glad. Det handlede om det.
- Hun er lidt skrøbelig nu. - Det er hun altid.
Undskyld. Jeg har ret travlt nu...
Hun er stabil nu. Vi behøver forklaringer fra Dem og Deres kone.
- Vi kan komme tilbage i morgen. - Selvfølgelig. Godnat, sir.
- Har du det godt? - Ja.
Jeg ville ønske vi havde ordnet vinduet.
Emily, der er noget du skjuler.
- Jeg... lige meget. - Nej, sig det. Det er jo mig.
Somme tider tror jeg at jeg ser ting.
Spøgelser.
Jeg ved at jeg fantaserer. Du skal ikke tro andet.
- Kan det bero på stress? - Ja, stress.
Muligvis, eller måske så du faktisk noget.
Som gravid er man følsom. Man kan indfange alle mulige signaler.
Tænk hvis barnet kan føle mine tanker?
Hvis det ved at jeg tror det skal dø?
Nej, søde, det sker ikke. Alting bliver godt igen.
Få hvilet dig lidt. Jeg må ind til byen. Ring til mig senere.
Okay.
Nate?
Det skulle være en overraskelse.
Du skal hvile dig. Vær sød at gå i seng igen.
Okay?
Vil du smage eller ej?
Det er godt.
Jeg fik den med første skud.
Hvis du ville have kanin, kunne du have købt den i byen.
I byen? Vi lever af det naturen giver.
Vi? Det var ikke mig som skød den.
Du er en hykler. Du spiser jo kød hele tiden.
Hvad tror du de gør på slagterierne? De må jo dræbe dem på en vis.
Jeg blæste ikke bare hjernen ud på den.
Det er en dejlig aften.
Jeg skal kaste op. Det er ikke kødet.
Sådan, skyd skylden på barnet.
Nate! Jeg så hende. Hun sad i sofaen.
- Mary Weaver var der. - Du havde et mareridt.
- Hun sad i sofaen. - Du må hvile dig. Jeg skal arbejde.
- Vi kan ikke blive her. - Selvfølgelig kan vi det.
- Det er bare dine hormoner. - Du skal ikke feje mig af!
Du hidser dig op uden grund. Læg dig og hvil. Jeg skal arbejde.
Jeg skal arbejde!
Hvad du gør er op til dig.
Fuck dig.
Nej, nej.
Nej.
Skat, har du det godt?
Jeg er ked af det.
Jeg ville ikke...
Jeg burde ikke blive så vred.
Jeg mente ikke hvad jeg sagde.
Jeg er ked af det.
Tak.
Kan du mærke det nu?
- Mærke hvad? - Barnet?
Kan du mærke det bevæge sig?
- Jeg vil aldrig gøre dig ondt, Mary. - Hvad snakker du om?
- Hvem taler du med? - Hvad laver du her?
- Jeg troede du var i gæstehuset. - Ja, men det er jeg ikke.
- Jeg må ind til byen. - Nu?
Risa er død.
- Hvornår? - Ved ikke. Jeg har lige fået besked.
Hendes assistent Timothy styrer udstillingen og han er en idiot.
- Hvornår er du tilbage? - Måske i morgen, måske i overmorgen.
- Jeg frabeder mig de spørgsmål nu. - Jeg kan jo ikke klare mig selv.
Er det virkelig så svært?
Du kan hvile og gå på toilettet. Du kan hente vand og mad, ikke?
Fint. Du er ikke hjælpeløs.
Jeg er tilbage om nogle dage.
Åbenbaringer
Hvad vil du have i dag, pebermynte eller kamille?
Pis!
Hvad vil du?
Mary Weaver.
"William er altid vred."
"6 juni, dagen jeg fandt ud af, at jeg var gravid."
"Festen for min søsters forlovelse. 18 juni."
"Indflyttelsesfest."
"William er på forretningsrejse. 13 august."
Michelle Williams, i 1950'erne... Forsvandt.
1921 myrdede Ezra Thayer sin kone, Colette.
Forstanderinden faldt fra anden sal og døde.
Det er Emily. Nate er her ikke og der sker en masse ting her.
Rolig, hvor er Nate? Han er taget til byen i nogle dage.
- Er han i New York? - Ja.
Jeg fandt Mary Weavers dagbog. Alle datoer stemmer.
Vi flyttede ind samme dag. William Weaver tog bort samme dag.
De fandt ud af de ventede barn samme dag. De døde alle på samme dag.
- Hvem døde? - Alle kvinder som blev gravide i huset.
Huset forandrer folk. Det har forandret Nate.
- Det er en cyklus som gentages. - Vent. Jeg er på vej.
Det var mændene som myrdede kvinderne. Nate myrder mig hvis han tager tilbage.
Jeg prøvede at flygte, men det lod mig ikke gøre det.
Jeg prøvede og det gjorde så ondt. Jeg er bange.
- Du må lytte til mig. - Okay.
- Er du kommet noget til? - Nej.
Fint. Gå ind i stuen og vent på mig.
Bliv der. Jeg er fremme om et par timer.
- Hvis nu Nate kommer tilbage. - Det gør han ikke.
- Vent der. Jeg kommer og henter dig. - Jeg venter her.
Våben. Våben.
Mary, kom her.
Mary? Mary?
Hallo? Jeg hedder Emily Weaver. Jeg er på 342...
Hallo?
Emily?
Mary.
Væk fra mig!
Mary, kom her.
Mary. Nu kommer du ind i huset!
Nej!
Skat?
Oversættelse: Peter Bendtsen www.ordiovision.com